Neiti Bird...
Sanoi...
Kirkkaasti.
Saako tämä olosi oudoksi, poika?
Eikö sinua heikota? Niin kuin saattaisit pyörtyä.
- Ei, sir. - Hyvä.
Se johtuu siitä kirjoittamisesta, Thad.
Kaikki tämä alkoi samoihin aikoihin, kun aloit kirjoittaa tarinoita.
Istut pimeässä, siristelet silmiäsi.
Eikö se voisi johtua siitä, tohtori? Eikö tämä voisi johtua silmien siristelystä?
Mahdollisesti. Mutta nämä äänet, nämä lintujen äänet, mitä hän kuulee.
Joskus haju tai ääni on merkkinä jostain muusta kuin silmien rasituksesta.
En usko, että meillä on hengenvaaraa, mutta meidän pitää tarkkailla sitä, Thad.
- Haluatko olla kirjailija? - Kyllä, sir.
Jos hän on noin päättäväinen, teidän pitää ostaa hänellä kirjoituskone.
Olemme iskeneet silmämme yhteen käytettyyn. Olemme säästäneet sitä varten.
Ehkä meidän pitäisi mennä ostamaan se, vai mitä, Thad?
Kello on puoli kahdeksan, Thad. Myöhästyt bussista.
Mennäänpä, huippukirjailija.
Thaddeus.
Jestas. Kirjoititko kaiken tämän yhdessä aamussa?
Thaddeus.
Polly! Thad Beaumontilla on jokin hätänä.
Pysykää paikoillanne.
Thad? Mikä hätänä, kultaseni?
Kolme kertaa viiden senttimetrin aukko kallon etuosassa.
- Verenpaine on vakaa 120 yli 80. - Avaan.
- Voi luoja. - Lievää vaihtelua.
Hilary! Muista, missä olet.
Hengitys normaalisti 65:ssä.
- Hakekaa joku tänne. - Mikä ihme tuo on?
Se ei ole mitään. Kerran se oli kaksonen.
- Nyt se ei ole mitään. - Kaksonen?
- Syntymätön, mutta sulautunut elimistöön. - Jatketaan 18 yksiköllä valiumia.
Meillä on silmä, osa sierainta, kaksi hammasta.
Yhdessä hampaassa on pieni kolo.
Vuosi sitten tämä on varmaankin ollut mikroskooppisen pieni.
Jotenkin se sai itseensä puhtia. Perhanan olio alkoi kasvamaan.
- Ihmeellistä. - Älä kysy syytä.
Tiedän vain sen, että löysimme erittäin harvinaisen kasvaimen.
Läheltä piti tilanne, ystävät, mutta luulenpa, että löysimme sen ajoissa.
Verenpaine näyttää nousevan vähän. HOITAJIEN TILAT
PERUSTUU STEPHEN KINGIN KIRJAAN
Mitä helvettiä?
23 VUOTTA MYÖHEMMIN Atlantassa on kirkasta, ei viivästyksiä.
Dallasin Fort Worthissa, odotetaan olevan ukkosmyrskyjä.
Olkaa varuillanne sillä alueella. Saattaa tulla pyörremyrskyjä.
Rajuja ukkosmyrskyjä Keski-Rockiesin kautta.
Kulta, voiko äiti saada sen? Kiitos erittäin paljon.
William. Älä tee tuota.
- Anteeksi. - Synnynnäinen julkaisija.
Ei kai se niin paha ole?
Ehkä se on. Pieni hetki. Minulle on teille jotain.
Käyttäydyn kuin mikäkin kömpelys.
Tässä. Leikkikää näillä.
- Mitä mieltä olet, äiti? - Pieni hetki. Olen viimeisellä sivulla.
- Eikö ole tarpeeksi hyvä? - Tarpeeksi hyvä?
- Se on loistava. - Siinä ei ole paljon.
Valvoin koko yön ja kirjoitin yhdeksän kurjaa sivua.
- Yhdeksän täydellistä sivua. Se on hyvä. - Mutta myykö se hyvin?
Kuka siitä välittää? Siitä tulee hyvä kirja, Thad.
Sinä teet sen. Sinä tosiaankin teet sen.
Se ei onnistu kovin helpolla.
Olemme ihmisolentoja. Monikossa.
Jokaisessa meissä on kaksi erillistä olentoa.
Ulkoinen olento, jonka näytämme maailmalle.
Pidättyväinen, arka...
Yleensä patologinen valehtelija.
Sitten on sisäinen olento.
Totuudenmukainen.
Intohimoinen, estoton jopa himokas.
Suurin osa meistä pitää sisäisen olennon piilossa, lukkojen takana.
Kaunokirjailijan ei tarvitse piilottaa sitä, pitää erossa mistään.
Hän voi päästää sen ulos, antaa sen elää.
Hän voi antaa sille auton avaimet, antaa sen ajaa!
Itse asiassa, hänen pitää tehdä se.
Se on tärkeää. Kirjailijan täytyy päästää sisäinen olento pois lukkojen takaa.
Hänen täytyy saada ääni omalle työlleen, muuten työ itsessään on pidättyväistä.
Arkaa. Intohimotonta.
Se olisi nippu valheita.
Pidetään tänään lyhyempi päivä. Työskentelin koko viime yön.
Se sisäinen olento piti minua hereillä.
Tarinoidenne pitää olla valmiita keskiviikkona. Älkää unohtako.
Antaisitteko nimikirjoituksen kirjaanne?
Kirjoitatte siihen Fredille. Fred Clawsonille.
- Tuo ei ole kirjani. - Eikö?
Ei. Katso tänne.
Kuva on väärennetty.
Nimi myös. "George Stark". Väärennös.
Tiedän siitä kaiken.
Minun vuoroni olla tarinankertoja.
On tämä yksi kirjailija. Kutsutaan häntä Beaumontiksi.
Hän kirjoittaa muutaman älymystöön kuuluvan kirjan, koskien juppeja ja hinttejä.
Kriitikot kehuvat, mutta kukaan ei osta, joten hän vaihtaa tyyliä.
Hän alkaa kirjoittaa tisseistä ja kovista tyypeistä.
- Hän keksii helvetin kovan hahmon. - Machine.
- Aivan. - Alexis Machine.
Hän kutsuu itseään George Starkiksi, jottei hänen äitinsä saisi tietää, mitä paskaa hän kirjoittaa.
Hän iskee väärennetyn kuvan takakanteen. Hän myy miljoonia kappaleita.
Joten hän kirjoittaa vielä kolme kirjaa. Hän rikastuu.
- Ei niin rikkaaksi. - Tarpeeksi rikkaasi, luulisin.
Mitä hän kirjoittaa seuraavaksi?
Hän kirjoittaa ison sekin, jos hän haluaa, etten puhu kenellekään tästä.
Entä jos hän ei kirjoita?
- Entä jos hän ei välitä? - Kyllä, hän kirjoittaa. Hän välittää.
Jos ei, niin ihmiset hänen ympärillään välittävät. He saavat tästä suuren skandaalin.
Tuolla on miljoonia amerikkalaisia, jotka ovat valmiita maksamaan 29 dollaria -
ja vaihtorahat, jotta George Stark antaa heille jälleen erektion.
He uskovat George Starkiin. He uskovat hänen kirjoituksiinsa.
Kun he saavat selville, että heille on valehdeltu, 29 dollaria ja vaihtorahat palaavat taskuun.
En usko, että sinä tai ihmiset ympärillesi, ovat valmiita ottamaan sitä riskiä.
- Kuinka sait tuon selville? - Se pimu, joka työskentelee julkaisijallesi.
Asun New Yorkissa. Hän kertoi minulle koko jutun. Ihan kuten Machine sanoo kirjoissasi.
"Yhdeksän aikaan hän tuli. Kymmeneltä hän tuli läpi."
Olen kirjoittanut kieroilijoista ennenkin, Clawson, mutten koskaan niin huonosta kuin sinä.
- Ehkä laitat minut kirjaasi jonain päivänä. - Sen teen.
Laitan sinut kärsimään.
Ennen kuin kuolet.
Minun täytyy ehtiä New Yorkin bussiin.
- Ajattele asiaa. - Fredille?
Aivan.
Juttele ystävillesi ja kysy, mistä hinnasta juttua ei julkaista.
Soitan sinulle muutaman päivän päästä ja voimme neuvotella maksusuunnitelmasta.
Kiitos nimikirjoituksesta.
Thad, älä nyt sekoa tämän jutun takia. Keksimme kyllä keinon hoitaa tämän.
Tämä on sellainen invaasio. Kuka tällaista paskaa kaipaa?
Tule. Saat auttaa minua. He molemmat heräsivät.
Kuka on paras poika?
Kenellä on pöksyt märkänä?
Pikku hetki vain, kiemurtelija.
Tiedän, kuinka pääset eroon siitä tyypistä ja varmasti.
Haluaisin todella päästä hänestä eroon.
Pikku haisuli. Se likainen pikku haisuli. Se pikku rotta.
Minun pitäisi napata hänet. Niin Alexis Machine tekisi.
Hän leikkaisi rotalta vehkeen irti ja tunkisi sen rotan suuhun, -
jotta kun hänet löydetään, he tietäisivät rotan olleen vasikka.
- Kuinka pääsen hänestä eroon? - Kerrot lehdistölle itse.
Kerrot heille: "Olen George Stark."
Syökää hyvin, lapset. Jos teen sen, mistä äiti puhui, joudumme elämään kissanruualla.
Luulenpa, että Thad Beaumont myy tarpeeksi kirjoja pitääkseen perheensä poissa kadulta.
Mitä mieltä olette? Olisiko aika sanoa: "Hyvästi, George-setä?"
Se on kai sitten yksimielistä.
Hei hei.
- Paska! - Ei se mitään.
- Taisin paistaa sitä liian pitkään. - Ei, se on varmasti ihan hyvää.
Asiat ovat niin, Rick. Näyttää siltä, että on oikein kertoa tästä julkisuuteen.
Toivottavasti tämä käy sinulle. Stark tienaa enemmän kuin minä.
Jos et halua, että teen sen, ajattelen asiaa enemmän.
Ei, ilman muuta. Totta kai olemme.
- Miriam? Onko hän siellä? - Lasketko leikkiä?
Yritättekö sopia?
Emme. Olemme sitoutuneet tekemään avioerotyömme.
Mutta Miriam on liikekumppanini. Hän on hakemassa lisäaikaa.
Thad, uusi kirjasi voittaa palkintoja ja myy 200 000 kovakantista.
Kuka George Starkia kaipaa? Autamme sinua pääsemään hänestä eroon.
Minä hoidan lehtijulkaisut, sinä voit hoitaa tv-ohjelmat. Minä sanon: "Hallelujah."
Kuulit, mitä rouva sanoi. Tuemme sinua 100-prosenttisesti.
Heippa, Thad. Suukota lapsia puolestani.
- Hei hei. - Puhutaan pian.
- Paska. - Hänen ei pitäisi kirjoittaa roskaa.
Meillä on paljon asiakkaita, jotka tienaavat rahamme roskalla.
Pidän roskasta. Rakastan roskaa. Luen George Starkia, koska se on hauska.
Luen Thad Beaumontia, koska se on työtäni.
Sen takia asumme erillämme.
Jatketaan töitä.
Joten tapamme George Starkin. Se sopii. Tapamme Starkin.
Ehkä Beaumontin kirjat alkavat myydä. Kuka tietää?
Oudompiakin asioita on tapahtunut.
- Ethän aio myydä tätä? - Se on rahaa, Liz.
Olemme tottuneet elämään hyvin. Sen vetäminen viemäristä...
Ole rehellinen. Et halua luopua Georgesta. Olet tullut hänestä riippuvaiseksi.
Totta, onko se niin outoa? Olen työskennellyt hänen kanssaan pitkään.
Olen tottunut häneen. Pidän siitä, kun hän on lähettyvilläni.
Hän antaa sinun tehdä ja sanoa, mitä haluat, olla mikä haluat.
- Hän on ryyppykaverisi. - Liz, en ole alkoholisti.
- George Stark on. - Älä viitsi.
Et taida ymmärtää, millainen olet, kun kirjoitat niitä kirjoja?
- Se on kuin Jekyll muuttuisi Hydeksi. - Se on vähän rankkaa. En raiskaa baarimikkoja.
Thad Beaumont lopetti juomisen ja tupakoinnin. George Stark ei.
Ja nämä hirveät mielenvaihtelut, mitä saat...
Sanot joskus todella pahasti.
Olen kuka olen, Liz. Se kaikki on osa minua.
Jopa rumuus on osa minua.
"Machine laski partaveitsen alas ja viilsi käävän kahtia.
Pitkä osa tippui lattialla kuin irti leikattu kieli.
Viillä häntä, Jack Rainsley sanoi innokkaasti. Viillä häntä, kun minä seison ja katselen.
Haluan nähdä veren virtaavan.
Halstead puristi silmänsä kiinni, mutta partaveitsi leikkasi sujuvasti luomen läpi -
ja puhkaisi silmämunan sen alapuolella, heikolla poksahdus äänellä.
Olen palannut, Machine sanoi. Olen palannut kuolleista -
ja sinä et näytä ilahtuneelta nähdessäsi minut, senkin kiittämätön paskiainen."
Toivon, ettet etsi mitään sosiaalista merkitystä, herra Donaldson, -
koska sellaista siitä ei löydy.
Olet New Yorkista. Huomaan sen hiuksistasi.
Mike Donaldson, People Magazine. Oletko sinä valokuvaaja?
Aivan. Homer Gamache. Teen tämän sinulle ilomielin.
Ja sinä olet Thad Beaumont.
Olen nähnyt sinut kaupungilla. Kuka olisi arvannut, että kuuluisa?
- En olekaan. George Stark on. - Sen muutamme täällä.
Tulkaa lapsukaiset. Thad, ottaisitko käsilaukkuni?
- Kyllä. - Hyvä.
Minulla on vaippakassi.
- Teillä on loistava piilopaikka. - Kiitos.
- Suokaa anteeksi. - Pääsemme tänne harvoin.
Kun Thad on opettamassa, joudumme olemaan kaupungissa.
Trudy, kiitos, kun tulit.
- Ottivatko he kuvia pikkuisista? - Eivät.
Hyvä. Kidnappaajia on ympäriinsä.
Jos he näkevät pikkuisten kuvat, he voivat saada ajatuksia.
Älä huoli, he eivät ota lapsista yhtään kuvaa.
Eivät ainakaan silloin, kun minä olen täällä. Hehän vain sotkevat, vai mitä?
Mennään yläkertaan.
Otan erilaisia valokuvia. Saatat olla kiinnostunut tästä.
Valokuvia nallekarhuista.
Makaamassa ruumisarkussa. Haluan tehdä niistä kirjan.
Viimeinen täydellinen kannanotto amerikkalaiseen tapaan... kuolla.
Kaikki nämä esittelyt, jotka käymme läpi.
Vihaan hautajaisia. Vihaan kaikkia esittelyjä.
Näytän sen, kun se on valmis. Kuka tietää? Ehkä haluaisit... kirjoittaa tekstit.
Ei kovin hyvät näkymät.
Jos täällä olisi ikkuna, luulen, että katselisin koko päivän järvelle.
Tässä huoneessa George Stark syntyi.
- Huomasin tuon vanhan kirjoituskoneen. - Tämä on ollut minulla pikku pojasta saakka.
- Käytän sitä vieläkin. George ei. - Lasket leikkiä.
En. George ei ole konekirjoittaja.
George käyttää näitä.
Alusta asti hän on käyttänyt näitä.
Oletko tosissasi?
Kuoleman tosissani. Se on totuus.
- Oliko vaikeaa saada George alkuun? - Ei.
Yhtenä iltana istuin vain tässä.
Otin yhden tällaisen kynän.
Ennen kuin huomasinkaan oli keskiyö ja olin kirjoittanut 16 sivua.
Eikä yhtään pilalle mennyttä. Se oli kuin George olisi -
herännyt ja alkanut puhua.
Anteeksi, että huomautan, -
mutta nämä käyttäytymiset voisi tulkita perinteisinä skitsofrenian oireina.
Kyllä, annan sen anteeksi.
Mutta George ei antaisi.
En usko, että George pitää yhtään tästä, herra Donaldson.
Tämä ei ole Georgen käsitys hauskasta aamusta.
Luulen, että on turvallista sanoa, että George haluaa aamiaiseksi pallisi.
- Thaddeus. Elizabeth. - Hei, Digger.
Toivottavasti teitä ei haittaa hullu-Homer.
- Hän haluaa pystyttää valehautakiven. - Valehautakiven?
"Ette halua kävellä kuolleiden päällä," sanon minä.
"Pitäkää huolta, että se on tyhjä paikka minne ei ole haudattu ketään."
Sitten minä muistin, Thad Beaumont omistaa yhden, -
sen minkä isäsi osti sinulle, lähellä vanhempiesi hautapaikkaa.
Joten sanoin: "Miksi ette käyttäisi sitä?"
Toivottavasti se ei haittaa sinua.
Tähän Homer sen asettaa. GEORGE STARK 1985-1991 EI KOVIN MUKAVA KAVERI
Tämä oli minun ideani. Olin ottamassa nallekarhuista kuvia, kun keksin sen.
Eikö olekin hieno? Sanoinhan, että keksisin sinulle jotain.
Tämän täytyy olla outoa sinulle, Thad. Ihan kuin seisoisit omalla haudallasi.
Minusta tuntuu, että tämä menee liian pitkälle.
- Aivan. - Tämä vain hauskaa.
- New York rakastaa tätä. Odottakaa vain. - Amerikkalainen tapa kuolla.
Aivan! Pieni esittely vanhalle Georgelle.
- Tulkaa nyt. Kohta tulee pimeää. - Ettekö voisi ottaa paria kuvaa Thadista?
Hyvä on.
Menkää hautakiven lähelle. Minulla menee hetki.
Kirottua, jos se ei näytä oikealta.
- Mitä varten nämä ovat? - Juuri noin.
- Entä jos te kaksi... Mitä? Hyvä on. - Paljon parempi.
- Entä jos kättelisitte? - Kättelisimme?
Juuri niin, hautakiven päälle.
Se on hauskaa. Juuri noin. Hymyä.
Iso hymy. Näytelkää, että teillä on pirun hauskaa.
- Kyllä meillä on. - Niin, että koko maailma näkee.
- Kaduttaako sinua, että teit sen? - Minua kaduttaa vain kaksi asiaa.
- Ensinnäkin näytämme idiooteilta. - Entä toiseksi?
Se, ettemme voi piiloutua enää julkisuudelta.
Meillä oli aika helppoa sillä saralla.
Sinä olet kuukauden maku, he unohtavat sinut. Sitten voitat Pulitzerin.
- Mitä muuta? Kerro. - Ei mitään.
Rehellisesti?
Rehellisesti.
Lasket varmaan leikkiä, kaveri. Kello yhdeltä aamulla?
Tuohan näyttää ihan...
Mitä helvettiä...
Amerikkalainen tapa kuolla, Homer. Ilman esittelyjä!
Digger, rauhoitu. Lähetän sinne heti jonkun.
Digger Holt.
- Onko hän nähnyt taas kummituksia? - On.
- Missä Norris on? - Hänellä ei ole puhelinta. Etsinkö hänet?
Ei. Etsin hänet itse.
- Olen Homelandissa. - Selvä.
Minä olen täällä. Castle Rockin poliisi.
Perillä ollaan, sheriffi. Eikö näytäkin siltä, miltä sanoin?
Siltä kuin joku olisi noussut tuolta ylös.
Aivan kuin joku olisi haudattu elävältä ja hän olisi kaivanut itsensä vapaaksi.
Joku kaivoi reiän hautausmaahasi. Se ei ole mitään muuta.
Mutta tuolla oli joku, seriffi.
Katso tätä. Hän asetti kätensä multaan, -
- jotta pystyi hyppäämään ylös. - Kuka sitten kaivoikaan reiän, -
meni reikään jatkamaan kaivamista. Tämä ihan selvästi ilkivaltaa.
- Niin minä näen tämän. - Tässä he järjestivät sen lehden valokuvauksen.
- Kuva Beaumonteista. Näin sen. - Tämä on Beaumontin maapala.
Tämä reikä on juuri sen valehautakiven kohdalla.
Se on vain maassa oleva reikä. Unohda se, Digger. Täytä ja unohda se.
- Pangborn täällä. - Seriffi, täällä Marty.
Löysimme Norrisin kanssa Homer Gamachen. Hän on kuolleempi kuin yliajettu pesukarhu.
- Jeesus. - Kaveri tien toiselta puolelta näki Homerin -
ottavan liftarin kyytiin yhden maissa aamulla.
Valkoinen mies. Epäilemme, että hän varasti Homerin auton.
Saimme hänestä tuntomerkit.
Hän vei Homerin jalan. Hän vei perkele Homerin jalan.
Ei hän vienyt sitä. Se on tuolla.
Tuolla hän hakkasi Homerin. Hakkasi hänet omalla tekojalallaan.
Hän oli vain vanha mies, senkin paskiainen.
Miksi hän ei voinut vain viedä Homerin autoa?
Miksi tämä? Toivon, että saan tilaisuuden kysyä häneltä.
Haluan, että kaikki etsivät sitä autoa. Haluan napata sen kusipään.
Äitikään ei uskoisi tätä.
Ajoiko hän näin? Ajoiko hän koko matkan Mainesta tällä tavalla?
Äitikään ei tätä uskoisi.
- Millaista New Yorkissa oli? - Meluisaa.
Luoja, että olen kyllästynyt aina vain samoihin kysymyksiin.
"Kerro meille kynistä." "Miksi olitte antanut hänelle vankiluettelon?"
"Miksi arvelette Machinen olevan niin suosittu?"
- Paljon kiitoksia, Donna. - Eipä kestä. He olivat ihania.
Tiedän, kuinka työläitä he ovat. Kerro äidillesi terveisiä. - Kerron.
- Oletteko Elizabeth Beaumont? - Olen.
- Alan? - Onko miehenne kotona, rouva Beaumont?
On. Alan, onko jokin vialla?
Kaikki hyvin. Tunnen nämä kaverit. Meidän on puhuttava Thadin kanssa, Liz.
Toki. Tulkaa sisälle. Pyydän hänet paikalle.
Alan. Mitä teet Ludlowissa?
Oletteko Thaddeus Beaumont?
Olen.
Mitä tämä on, Alan?
Olemme täällä kuulustellaksemme teitä osallisuudestanne henkirikokseen.
- Teillä on oikeus vaieta... - Jestas, mitä tämä on?
Teillä on oikeus asianajajaan. Jos teillä ei ole varaa asianajajaan, -
sellainen osoitetaan teille. - En tiedä, miksi olette 260 kilometrin päässä toimialueeltanne, -
katsomassa minua kuin linnunpaskaa uudessa autossa, mutta sanonpa sen, -
etten vastaa yhteenkään kysymykseen ennen kuin kerrotte, mistä on kyse.
Kyse on Homer Gamachesta.
- Se valokuvaaja. Mitä hänestä? - Hänet on murhattu.
- Voi Jeesus. Kuka sen teki? - Todisteiden mukaan sinä.
- Tämä on... Alan! Tämä on vitsi. - Voitteko kertoa, missä olitte -
viime perjantai-illan kello 11 ja lauantaiaamun kello yhden välisenä aikana?
Voin. Olin New Yorkissa. Palasin jonkin aikaa sitten tänään.
- Kuinka kauan olit siellä? - Lähdin Bangorista perjantaina neljän lennolla.
Tapasitko siellä ketään? Teitkö mitään sinä yönä?
En. Soitin agentilleni, Rick Cowleylle, kertoakseni, että olin tulossa.
Soitit hänelle, muttet tavannut häntä.
- Luuletko minun valehtelevan sinulle? - Sellainen mahdollisuus on olemassa -
ja minun on otettava se huomioon.
Tuntemani perusteella, et ole sellainen henkilö, joka tekisi tällaista.
Sillä ei ole kuitenkaan merkitystä silloin, kun teen työtäni.
Soita lentoyhtiöön, TWA:lle, tai hotelliin, Sherry Netherlandiin.
- Heillä on oltava merkintä saapumisestani. - Emme ole olleet Castle Rockissa viikkoihin.
Miksi olette päättäneet syyttää Thadia?
Koska hän ajattelee minun tehneen sen.
Thad? Oletko kunnossa?
Kulta, oletko kunnossa?
- Oletko kunnossa? - Olen kunnossa.
Jos tämä osoittautuu erehdykseksi, -
etsin henkilökohtaisesti käsiini miehen, joka mokasi todisteiden kanssa ja nyljen hänet.
Mitkä todisteet? Mitä todisteita teillä on? Miksi minä?
Ensinnäkin, sinun ja Homerin välillä on yhteys.
- Kuvat. - Yksi oli otettu Homelandin hautausmaalla.
- Entä sitten? - Joku meni sinne perjantaiyönä, -
ja kaivoi kuopan sukuhaudallesi.
Tarpeeksi suuren miehen hautaamiseksi. Homer murhattiin puolentoista kilometrin päässä.
Thad, ei voi olla. Joku tekee tämän meille. Se on se kummajainen. Se on Clawson.
- Kuka? - Eräs kaveri, Fred Clawson.
Hän asuu New Yorkissa. En tiedä, missä. Hän sai selville, että kirjoitan George Starkia.
Hän on uhkaillut kiristävänsä minua. Siksi tulin julkisuuteen enkä maksanut hänelle.
Pyydämme New Yorkin poliisia tarkistamaan hänet.
Mitä muuta sinulla on, Alan?
En usko, että jäljitit minua tänne asti, vain maassa olevan kuopan vuoksi.
Tappaja otti Homerin auton. Connecticutin partio löysi sen -
käytettyjen autojen paikasta osavaltion pohjoisrajalta.
Autosta löytyi sormenjälkiä, joista osa oli painettu Homerin vereen.
He syöttivät ne tietokoneeseen, ja saivat vastaukseksi sinun tietosi.
Sormenjälkesi täsmäsivät. Täydellisesti.
Neiti Bird sanoi kirkkaasti...
Meillä päin sanomme sitä hölmön täytteeksi.
Mitä tarkoitat "Meillä päin"?
Endsvillessa, Thad. Paikassa, jonne kaikki rautatiepalvelut päättyvät.
Olet aina ollut se kömpelys, Hoss.
Tämä tähän jää, munapää. Muista se. Et halua vittuilla minulle.
Koska jos vittuilet minulle...
Vittuilet parhaalle.
Clawson. Poliisi tuli tapaamaan sinua.
Clawson? Olet kahden viikon vuokran velkaa.
Jos nämä kaverit vievät sinut, haluan sen nyt.
Tarkastetaan paikka.
Voi Jeesus!
VARPUSET LENTÄVÄT TAAS
- Hän on palannut.
Thad?
- Hän on palannut. - Kuka?
Alan Pangborn.
Ajattelin, että voisimme istua alas, ja ottaa yhdet kylmät oluet.
- Ei kiitos. - Minä otan.
Minulla ei ole mitään asiaa viettää aikaa miehen kanssa, -
jota epäillään ei vain yhdestä murhasta, -
vaan kahdesta.
- Kahdesta? - Niin. Kaverisi. Frederick Clawson.
- Milloin? - Toissayönä. New Yorkissa, kun olit siellä.
Toissayönä olin...
Olit lehdistötilaisuudessa noin kello yhteentoista.
Clawson surmattiin yhdeksän tai kymmenen aikoihin.
mutta se on voinut olla ollut lähempänä keskiyötä.
Saimme toisen parin sormenjälkiä Clawsonin asunnosta.
- Jälleen kerran ne täsmäsivät sinuun. - Mitä on tekeillä, Thad?
Olen yllättynyt, kun toit kaljaa etkä käsirautoja.
- Mikä pitää minut pois linnasta? - Minä, luultavasti.
New Yorkista sanottiin, että sinut pitäisi vangita.
- Todisteiden valossa, miksi pääsin pälkähästä? - Et päässytkään. Olet edelleen epäilty.
Jos tapoit heidät, vien jutun loppuun.
Ajattelin, ettet mene mihinkään. Sinunlaisesi on vaikea piiloutua.
- Saat nukkua kotona, kun yritän selvittää tätä. - Yrität todistaa alibini vääräksi.
En yritä todistaa sitä vääräksi sen enempää kuin oikeaksikaan.
Olin varma, että se oli Clawson. Ajatellaan, että hän tappoi itsensä.
- Hän olisi voinut lavastaa Thadin. - Hänen kuolintavallaan se olisi mahdotonta.
Tiesikö kukaan sinun ja Clawsonin yhteyksistä?
Clawson sai tietonsa joltakin, joka työskentelee kustantajalleni.
Niin hän kertoi. En tiedä nimeä. Mainitsit hänen kuolintapansa.
- Se näytti perinteiseltä jengi-iskulta. - Ampuminen?
Ei vasikkaa ammuta. Hänet pannaan vuotamaan verta ja kärsimään.
Clawsonin kieli oli revitty irti, hänet oli kastroitu ja penis oli työnnetty suuhun.
Juuri niin kuin sanoin hänelle haluavani tehdä. Pelleilin.
Sanoin, että jos olisin Alexis Machine, juuri niin tekisin.
- Se on eräs hänen kirjansa henkilö. - Se oli vitsi.
Älä viitsi, Alan. Olisinko myöntänyt tuon, jos olisin tappanut hänet?
Clawsonin seinälle oli kirjoitettu jotain. Hänen verellänsä.
Varpuset lentävät jälleen. Merkitseekö se teille mitään?
- Ei. - Thad?
Ei.
- Oletko varma? - Ei merkitse mitään.
Sinulla on salaisuuksia, Thad. Se ei ole hyvä asia, ei ole koskaan ollut.
Psykopaatti on tappanut kaksi tuntemaamme ihmistä, ja saanut sen näyttämään sinun syyltäsi.
Hän aikoo saada sinut nalkkiin. Oletko miettinyt, että olet mahdollisesti vaarassa?
Olemmeko kaikki hänen listallaan?
- Nyt ei ole hyvä aika salata asioita. - Ei todellakaan.
- Varpuset lentävät jälleen. - Se tarkoittaa jotain sinulle. Mitä?
- Thad, mitä on tekeillä? - Niitä on vielä lisää.
Kirjoitin nuo sanat enkä muista sitä.
Olin kuin transsissa.
Kasvain, joka minulla oli poikana. Kerroin päänsäryistä, joita se aiheutti.
- Kerroinko äänistä? - Et.
Ihmisillä, joilla on aivokasvain, on myös joskus aistimuksellisia tunteita oireinaan.
He haistavat asioita, kuulevat asioita, joita ei ole. Minä kuulin lintuja.
Olen alkanut kuulemaan niitä taas.
Sinun pitää mennä lääkäriin. Ehkä sinulla on toinen kasvain.
Se selittäisi äänet, mutta entä loput?
Liz, minulla on eräs aikajakso kokonaan pimeänä.
Kirjoitin nuo sanat enkä muista sitä.
Entä jos olen tehnyt jotain muutakin?
Enkä muista niitä?
Thad! Olen iloinen nähdessäni, etteivät he ole vanginneet sinua.
- Poliisi on näköjään ollut yhteydessä sinuun. - He halusivat varmistaa, että olet hyvä ihminen.
Valehtelin ja sanoin, että olet.
- Oletko vaikeuksissa, Thad? - Jossain määrin.
- Väärinkäsitys, mutta saapahan minuun liikettä. - Voinko auttaa?
Kaikenlaista on meneillään. Voisin tarvita apua kaltaiseltasi noitatohtorilta.
- Tule, puhutaan. - En voi, Reggie. Olen sekaisin...
- Soita, jos tarvitset minua. - Soitan. Kiitos.
Endsville, ikuisesti.
Ei!
Turpa kiinni tai joudun leikkelemään sinut.
- Mitä haluat? - Mitä juuri sanoin?
Nyt soitat yhden puhelun.
Ei. Tiedän, mitä ajattelet.
Ajattelet lyöväsi minua sillä. Ei kovin iloinen ajatus.
Tiedätkö, mitä tapahtuu ihmisille, jotka kadottavat iloiset ajatukset?
Ei!
He putoavat taivaalta.
Nyt soitamme Thad Beaumontille.
- Mitä sanon? - Keksit kyllä jotain.
Emme pääse puhelimeen juuri nyt, mutta jätä nimi ja numerosi piippauksen jälkeen, -
niin soitamme mahdollisimman pian takaisin.
Kerro, kuka olet ja mitä täällä tapahtuu.
Tee se. Älä käske sanomaan kahdesti.
Kerro tai katkaisen pääsi tällä.
Thad, täällä on...
- Sano nimesi. - Täällä on paha mies.
- Sano nimesi. - Miriam.
Auta minua! Täällä on paha mies. Älä anna hänen viillellä minua enää!
Pangborns. Toki. Iskä, puhelimeen!
Laita vähän pienemmälle.
- Täällä Thad. Nainen New Yorkissa tarvitsee apua. - Anna tulla.
Miriam Cowley. Agenttini ex-vaimo. Hän soitti, kun en ollut kotona.
Viesti on vastaajassani. Kuulin myös miehen äänen.
Hän uhkasi leikellä häntä taas. Hän rukoili, etten antaisi.
- Yritin soittaa takaisin, mutta en päässyt läpi. - Mikä osoite?
109 läntinen 84. katu. Aioin soittaa New Yorkin poliisille.
Teit ihan oikein. Soitan heille. Palaan asiaan.
Mene huoneeseesi.
- Onko ongelmia? - On.
- Pahoja? - Meillä on vielä toivoa.
Tässä Alan Pangborn...
Haloo?
Voi luoja.
Miriam on kuollut.
Alan. Luulen, että muitakin ihmisiä voi olla vaarassa.
Rick Cowley. Olen varma, että hän jahtaa Rickiä. Hän asuu osoitteessa 129 Itäinen 68. katu.
Ja se kaveri, joka kirjoitti sen lehtijutun.
Hän todennäköisesti jahtaa myös Mike Donaldsonia.
Hänkin asuu New Yorkissa, mutta en ole varma missä.
Mitä jätät kertomatta minulle?
Luulen tietäväni, kuka on tämän takana.
- Kuka? - En puhelimessa.
- Pääsetkö tänne huomenna? - Tarvitsen kaiken tietosi tänään.
- Emmekö voisi jutella huomenna kasvotusten? - Olen tehnyt kaikkeni. Älä ylitä rajojani.
Voin antaa kuvauksen.
En ole täysin varma sen paikkansapitävyydestä, -
mutta sen pitäisi olla lähellä oikeaa.
Hän on suunnilleen minun kokoiseni, siniset silmät, kuten minulla.
Taakse kammatut hiukset, suunnilleen minun ikäiseni. Minua lihaksikkaampi.
Hän asuu Oxfordissa, Mississipissä, ja hänellä on hieman outo korostus.
Hän saattaa ajaa -
vanhalla mustalla Tornadolla. Isolla ja tehokkaalla koneella.
Siinä on kirjoitusta takana. "Viritetty paskiainen".
Voit kertoa kaiken tämän, muttet sitä, kuka hän on?
Se ei auttaisi, koska hän käyttää toista nimeä. Hän käyttää todennäköisesti nimeä George Stark.
Voi paska!
Perhanan kaupunki.
Voi ei.
Terve, Mike.
Hyvästi, Mike.
Voi, Mikey.
Auttakaa joku!
- Mitä täällä tapahtuu? - Murha. Haluatko kuolla?
Taitaa olla lentopotkun paikka.
- Mitä hittoa tuolla on? - En tiedä. Onko taskulamppua?
- Katso tätä. Jeesus sentään. - Luuletko, että se on miehemme?
- Onko tämä se mies? - Mistä vitusta minä tiedän.
- Kristus! - Tämä on yhtä paskaa.
Unohda se.
- Kuka hitto tuo on? - En tiedä. Hän häipyi.
Katso tätä paskaa. Meillä on kädet täynnä tätä.
- Haloo? - Huomenta, Rick.
Täällä puhuu mies, joka katkaisi naisesi kurkun.
- Mitä? Kuka olet? - Kysy Thad Beaumontilta.
Hän tietää kaiken. Kerro minun sanoneen, että kävelet kuolleena miehenä, -
ja kerro hänelle, etten ole vielä valmis.
Odota hetki. Kuka olet?
Voi luoja!
- Miten menee? - Jeesus sentään! Senkin paskiainen!
Painu vittuun!
Kerrohan, Thad. Kuka on tämän takana?
- Kerro nimi. - Kerroin nimen jo.
Nimi on George Stark.
- En taida ymmärtää sinua. - Mieheni yrittää sanoa, -
että hänen mielestään George Stark on jollain tavalla palannut henkiin.
Kuulehan, Alan. En kuvittele sinun uskovan tätä, -
mutta sinä olet ainoa mahdollisuutemme. Thadilla on jotain kerrottavaa.
Sinun ei tarvitse uskoa häntä, mutta sinun pitää uskoa, että hän uskoo.
Koska ellet usko, tämä mies, tai mikä hän sitten onkaan, jatkaa tappamista, -
ja hän tappaa, kunnes nappaa minut, Thadin ja lapset.
Etkö usko sitä? Et sanaakaan.
Jos kertoisit, että kummitus tappoi nämä ihmiset, -
en uskoisi sinua. Uskoisin kummitusjuttuun enemmän kuin tähän.
Et puhu pelkästä kummituksesta. Puhut miehestä, jota ei ole koskaan ollut olemassa.
Ehkä haluaisit kertoa, mistä tämä mies on tullut.
Synnytitkö hänet jonain yönä? Putkahtiko hän jostain pahuksen pikkulinnun munasta?
- Miten se tarkkaan ottaen tapahtui? - En tiedä, milloin hänestä tuli oikea ihminen.
- Silloin, kun yritimme tappaa hänet. - Olen valmis harkitsemaan kaikenlaisia teorioita.
Mutta kun väitätte, että tämä mies on George Stark...
Hän voi luulla olevansa George Stark, sen voin uskoa.
Mutta hän ei ole. Hän ei voi olla. Hän on hullu, Thad.
Yksi helvetin verenhimoinen hullu.
Minä nappaan hänet.
Hetkinen, herra Cowley. Viestintämiesten pitäisi olla täällä.
- Ehkä he ovat sisällä. - Toisen pitäisi olla ulkopuolella.
Normaalikäytäntö. Väistähän.
- Ehkä he eivät tulleetkaan paikalle. - Yritetään saada heidät kiinni radiolla.
- Tulevatko he keskustasta? - En tiedä. Soita piiriin.
Minun pitää saada nukuttua. Olen rättiväsynyt.
- Olemme täällä. - Jospa tilaamme kiinalaista myöhemmin.
- Minä tarjoan. - Kiitos.
Jeesus sentään!
Olen päättänyt vaihtaa agenttiani.
Olen pahoillani, Rick. Se on tappavaa peliä.
Luoja. Voi Jeesus. Rick...
Rick on kuollut. En voi uskoa tätä.
En voi uskoa tätä. Se siitä vitun poliisisuojelusta!
Paskapuhetta!
Eivät! En välitä, mitä ajattelet.
Haluatko ajatella jotain? Mieti, mitä sanoin sinulle.
Mieti George Starkia. Mieti häntä!
Mitä hän haluaa? Hän haluaa täsmälleen samaa, -
kuin sinä ja minä samassa tilanteessa.
Hän ei halua olla kuollut enää!
Rick ja Miriam.
Kuka on seuraava?
Eiköhän siinä ollut kaikki, herra Beaumont.
Rouva Beaumont, soitamme ulkoa ja testaamme, että kaikki toimii.
Selvä. Kiitos.
Meidän ei tarvitsekaan tehdä testisoittoa. Ota mittarisi. Käyn kellarissa tarkistamassa.
Vastaako joku tuohon?
Herra Beaumont?
- Onko jokin vialla? - Se on hän.
Kuka?
- Mitä haluat, senkin paskiainen? - Rauhallisesti, Thad. Älä riehaannu.
- Mitä haluat? - Kertoa sinulle, että se on loppu.
Hoidin viimeisen puolilta päivin. Pieni tyttö, joka työskenteli kustantamossasi.
Kytät löytävät hänet. Osa hänestä on lattialla. Loput ovat pöydällä.
- Voi luoja! - Aion lähteä etelään kalastelemaan.
- Tämä kaupunkielämä saa minut väsyneeksi. - Hän valehtelee.
- Valehteleva, kusipää. - Miten niin, Thad? Tuo ei ollut kivasti sanottu.
Luulitko, että satuttaisin sinua? En helvetissä. Kostin vain puolestasi.
Tiesit koko ajan, että minun oli tehtävä se.
- Tiesin, että jänistäisit. - Hän valehtelee. Hän tietää teidän kuuntelevan.
En vaivaa sinua enempää, Thad.
Tiedän sinun lähtevän peräämme, George.
Tiedän sinun lähtevän perääni.
Ja luulen tietäväni, mitä haluat.
Mutta tule vain. Tiedän, että olet tulossa.
- Tiedän, koska kuulen sen linnuilta. - Linnuilta?
Niin. Kuulen sen linnuilta ja odotan sinua.
- Odotan, että saan repiä sinut kappaleiksi. - Puhut ihan sekoja, Thad. Miltä linnuilta?
Varpusilta. Etkö sinä kuule varpusia?
Mistä ikinä höpisetkin, sillä ei ole merkitystä, koska tämä on ohi.
- Selvää pässinlihaa. - Tarkistetaan pakettiauto.
Puhelu tuli yleisöpuhelimesta Times Squarelta.
Sitä tutkitaan, josko se olisi ollut nauhoitus.
Minun tekemäni?
Puhelinkorttisi numeroa käytettiin puhelun maksamisessa.
Kaiken tämän jälkeen olen yhä epäilty.
Sinua ei voida liittää viime yön tekoihin. Olit täällä.
- He luulevat, että sinulla on rikoskumppani. - Tuo on hulluinta, mitä olen kuullut!
Voisinpa sanoa samaa, Thad.
Annoit minulle kuvauksen, muistatko?
Donaldsonin todistaja sanoo kuvauksen sopivan täydellisesti tappajaan.
Sanoit, että hän ajoi mustaa Toronadoa.
Autokaupanpihasta, josta Homerin auto löytyi, oli varastettu musta Toronado.
Se ja sormenjäljet. Ja nimesit uhrit ennen kuin heidät tapettiin.
Luojan tähden. Mitä oikein luulet ihmisten ajattelevan?
- Mitä sinä ajattelet, Alan? - Luulen jonkun hullun olevan perässäsi.
Jonkun tarpeeksi fiksun kaivellakseen asioita elämästäsi, -
jotta saisi sinut näyttämään syylliseltä.
Joko se on näin tai se olet sinä, Thad. Voi olla, että olet jotenkin tämän takana.
En ole sulkenut sitä mahdollisuutta pois.
Sinun on parempi sulkea se pois. Lakkaa tuijottamasta minuun, ja ala vilkuilla -
olkapääsi yli, tai tämä kaikki käy epäterveelliseksi sinulle.
- Miten menee, herra Beaumont? - Paremmin on mennyt, Rosalie.
Paremmin.
Haloo?
Se on teille, herra Beaumont.
- Hei, George. - Thad. Miten menee?
- Mitä haluat? - Tiedät kyllä vastauksen.
Selvitit sen ihan oikein. On aika aloittaa uusi kirja.
Enpä usko. Sinut on kuopattu. George Stark on kuollut.
En ole kuollut, kaveri. En lähellekään. Pääsin vasta alkuun.
Sinun on parasta niin, kuin sanon tai tulen perääsi.
Tulet kuolemaan ennen näkemättömällä tavalla.
Aloita uusi kirja. Mene kotiin teroittamaan kyniäsi.
- Onko yhtään puheluita? - Ei mitään merkittävää.
Olen kotona.
Täytyy kai soittaa uudestaan, sheriffi.
Voi luoja. Jestas, Annie. Olen pahoillani.
- Kulta, olen niin pahoillani. - Ei se mitään.
Luoja. En tajunnutkaan, kuinka säikyksi olen tullut.
Tämä Beaumontin juttu.
Millainen Beaumont on?
Mistä sen tietää? Mistä sen ikinä tietää?
Vien hänet töihin. Ehkä pitäisi lähettää toinen yksikkö vahtimaan taloa.
Tulehan tänne. Siinä on hyvä.
Siinä. Jos et voi... Tässä on lempilelusi.
Voisitteko olla hiljaa?
- Olen täällä muutaman tunnin. Haluatko kahvia? - Minulla on termospullossa.
Päästä minut sisään, George. Anna minun tulla edes hetkeksi.
Anna minun tulla katsomaan, mitä helvettiä touhuat.
George. Päästä minut sisään.
Voi luoja.
Ne ovat totta. Varpuset ovat totta.
Miksi haluat kirjoittaa taas?
Miksi sanot noin?
Hajoaa kappaleiksi?
Hajoaa kappaleiksi.
Miten?
Miten täytyy kaatua?
Kerro. Miksi, George?
Mitä?
Järkevää, vai mitä, Thad?
Sattuu niin perkeleesti.
Toivottavasti kestät sen, Hoss.
Kestä kuin mies.
Kuin mies.
- Minne menet? - Bangoriin.
- Mitä siellä on? - En tiedä. Ehkä ei mitään.
- Minulla on siellä pojan leikkaus. - Ota nämä.
Valeasu.
Muuttunut mies. Auton avain.
Toivon, että sinulla soveliaisuutta edustaa hyvää. Hoitaa, jos se haavoittuu.
- Miten sinä pääset kotiin? - Taksilla, luulisin.
- Annan sinulle rahaa. - Otan kuitin ja annan sen sinulle.
- Kiitos, vanha ystävä. - Kiitos sinulle, kun tuot jännitystä.
Ihan vain huvin vuoksi. Katso, jos löydät kirjoista jotain varpusista.
Varpusista?
Siellä on jotain varpusista.
- Kaksonen? - Eivätkö he kertoneet sinulle?
Eivät. He sanoivat, että se oli kasvain.
Niinhän se oli.
Vieras aine, joka ärsytti päätäsi.
En näe mitään, mutta jos kuulet ääniä taas -
meidän on parempi kuvata pääsi.
Monet meistä tulevat ulos kaksosina.
Ainakin yksi kymmenestä, ehkä useampi.
Vahvempi sikiö sulautuu heikompaan, ja syntyy yhtenä lapsena.
Sinun tapauksessa, sikiö ei sulautunut täysin, -
ja se täytyi poistaa kirurgisesti.
Äitisi ja isäsi olivat melko säikähtäneitä koko asiasta.
He vaativat, että kudosta täytyi kohdella kuin ihmisen ruumista, -
ja se annettiin heille.
- He halusivat... - Haudata sen.
- Homelandin hautausmaalle, perheen maille. - En tiedä.
- Kertoivatko he ikinä varpusista? - Varpusista?
Se oli kirottu juttu. Olimme juuri lopettamassa leikkaustasi, -
kun valtava parvi varpusia, tuhansia -
vyöryi sisään sairaalaan.
Koskaan ei selvinnyt, mitä hittoa se oli. Jokin muutto tai jotain.
Tekivät aikamoisen sotkun. Ikkunoita rikkoutui. Kolme tai neljä ihmistä loukkaantui.
Vuodat aika mukavasti.
Anna, kun laitan kunnon siteen siihen.
Minkä sanoit sen olleen? Viilto?
Tökkäsin itseäni.
Se pysyy mielessäni ikuisesti.
Sinä valitat lintuäänistä, -
me joudumme varpusten hyökkäyksen kohteeksi.
Kuin olisimme vieneet äänen päästäsi, -
ja siitä tuli totta.
Terve, tohtori. Muistatko minut?
Jeesus.
Paskiainen.
- Haloo? - Sinun täytyy lähteä sieltä heti.
- Thad? Mistä puh... - Hän on täällä. Stark on Bangorissa.
20 minuutin päässä. Lähde helvettiin sieltä.
- Mitä teet Bangorissa? - Liz, pyydän! Kuuntele minua.
Lähde pois sieltä. Ei ole aikaa. Hän tappoi tohtori Pritchardin.
- Hän tulee sinun ja lapsien perään. - Hyvä on. Lähdemme.
- Lupaa minulle. - Lupaan sinulle. Lähdemme nyt.
Älä pakkaa mitään. Lähde vain pois sieltä.
- Odota. Miten saan yhteyden sinuun? - Koulun kautta.
Reggie. Älä kerro hänelle, minne olet menossa tai missä olet.
Kerro olevasi turvassa. Älä kerro kenellekään, joka kertoisi minulle, missä olette.
En saa tietää. Ymmärrätkö?
- En saa tietää, missä olette. - Hyvä on. Lähdemme.
Rakastan sinua, Liz.
Rakastan sinua enemmän kuin mitään muuta.
Rakastan...
Kuuntele. Äiti vie sinut ajelulle...
Paska.
Sain viestin. Koodi kuusi.
On tapahtunut... Teidän on parempi soittaa ambulanssi.
- Ambulanssi? - Soita ambulanssi.
Luoja sentään. Olemme vaarassa täällä, Alan. Lapseni ovat vaarassa.
En voi antaa teidän vain paeta. En voi, vaikka haluaisin.
- Stark voi olla jossain ulkona. - Ei ole George Starkia, Elizabeth.
- Häntä ei ole olemassa. - Joku on olemassa. Thad sanoi nähneensä hänet.
En välitä paskaakaan, mitä Thad sanoi. Miehesi kuuluisi olla lääninvankilassa, -
ja alan tuntea oloni idiootiksi, kun en laita häntä sinne pitkäksi aikaa.
Sinun täytyy istua paikallasi ja selvittää tämä.
Mitään ei voi käydä. Olet poliisin suojeluksessa.
- Suojelussa vai pidätettynä? - Sano sitä vain, miksi haluat.
Olen pahoillani, Liz. Olen ollut liian pehmoinen tässä asiassa.
Minun täytyy alkaa noudattaa sääntöjä. Anna minun puhua konstaapelin kanssa.
Hän haluaa puhua kanssasi.
- Niin, sir? - Pidä tukikohtaa siellä, poika.
Minulla on ulkona kaksi yksikköä korvaamassa sinua ennen iltahämärää. Pidät silmät auki.
Jos Thad Beaumont tulee sinne, teet hänestä epäillyn. Murhaan.
Kyllä, sir. Se on peitelty.
Sulautunut sikiö oli ainoastaan putkilo, varastettu ruumis paremminkin.
Se vain oli siellä, täysin sattumalta, ja Stark käytti sitä.
Hän otti sen omakseen. Stark on manaus, -
sinun tahdonvoimallasi luotu kokonaisuus.
Meillä kaikilla on jonkinlainen peto sisällämme.
Voimme kukistaa sen tai rohkaista sitä.
Sinun tapauksessa, sinä rohkaisit sitä liikaa.
Alitajunnassasi, haluat sen elävän.
Halusit sitä niin kovasti, että siitä tuli totta.
Hahmosi ovat aina olleet elävästi kirjoitettuja, Thad.
Halusin hänen elävän.
Luoja antakoon anteeksi, jos se on totta.
Osa minua ihaili aina George Starkia.
Ihaili hänen yksinkertaista, väkivaltaista luonnettaan.
Mies, joka ei tee virheitä, kuka ei ikinä näytä heikolta tai hölmöltä.
Mies, jolla on terävä vastaus kaikkeen.
- Aivan. Mutta hän on paskiainen. - Puolet minusta on paskiainen.
Pimeä puoleni. George Stark on pimeä puoleni.
Ethän halua, että hän pysyy hengissä?
Tarkoitan, ettet voi ihailla häntä enää hänen tekojensa vuoksi.
- En. - Jos et halua häntä, hän ei voi jäädä tänne.
Sinulla on oikea elämä. Hän yrittää ottaa sen sinulta pois.
Mutta jos et ole valmis luopumaan, -
mitä hän voi tehdä?
Tappaa sinut? Sehän olisi itsemurha, eikö vain?
Miksi en tajunnut sitä? Hän ei voi satuttaa minua, sen takia hän jahtaa tuttujani.
Juuri niin.
Löysin jotain tästä Barringerista. Jotain varpusista.
Kehrääjät, kuikat ja varpuset -
- ovat psykopompeja. - Mitä?
Se on Kreikasta. Se tarkoittaa "Ne ketkä johdattavat."
Tässä tapauksessa, ne ketkä johdattavat ihmissieluja, -
edestakaisin elävien ja kuolleidein maan välillä.
Haloo?
Thad, se on sinulle.
En aio kirjoittaa kirjaasi, George! Hyväksy, että olet kuollut ja kuolleena tulet pysymään!
Olet väärässä, vanha kaveri. Sinä haluat aloittaa sen.
Haluat aloittaa sen illalla tai tulet katumaan sitä, paskiainen. Etkä tule olemaan ainut.
Katsotaan, tiedätkö, mistä soitan sinulle, Thad.
Ei!
- Sepä kävi nopeasti, Hoss. - Mitä olet tehnyt heille?
En mitään vielä. En sinun ihmisille.
Poliisille, joka vartioi taloasi, jouduin tekemään muutaman asian.
Se, mitä hänestä on jäljellä, on hänen autossaan odottamassa kärpäsiä.
- Anna minun puhua Lizin kanssa. - Ei ole aikaa. Täytyy mennä.
Minä ja perhe, lähdemme ajelulle. Tiedät varmaan, minne olemme menossa.
Endsvilleen, Thad.
Siihen paikkaan, minne kaikki rautatiepalvelut päättyvät.
Jos ihmettelet, leikkasin puhelimesi jäljittimen irti täällä.
Ajattelin, että tämän on henkilökohtainen asia, meidän kesken.
Jäljitin...
Puhelimenjäljitin. He kuulivat puheluni, he eivät päästäneet Liziä menemään.
Hänellä on Liz ja Reggie. Hänellä on lapseni.
Ole varovainen. Muista, että hän tietää yhtä paljon sinusta kuin sinä hänestä.
Älä anna hänen vietellä itseäsi.
Ne ovat tulleet hakemaan yhden meistä pois, vai mitä?
- Kummanko? - Häviäjän, totta kai.
Toivon, ettet se ole sinä, Thaddeus.
Olisi inhottavaa ajatella, että George Stark ottaisi luentoporukkasi itselleen.
- Miksi hän ei tiedä muista? - En tiedä.
- Otetaan se hyvänä merkkinä. - Luulin, että ymmärsit tästä paskasta.
En tiedä siitä mitään. Kukaan ei tiedä, paitsi jumala, -
ja hän näyttää olevan sapattivapaalla.
Loppujen lopuksi, se on kiinni siitä, mitä sinä uskot.
Toivon, että minulla olisi antaa sinulle talismaani tai hopea luoti, -
tai seiväs jolla lävistetään hirviön sydän.
- Pelkäänpä, että se ei ole niin helppoa. - Olet antanut minulle kaiken, mitä tarvitsen.
Kiitos, Reggie.
Onne matkaan. On kiinnostavaa nähdä, kuka istuu toimistossasi ensi viikolla.
- Minä istun siellä! - Pidä punaista neilikkaa, jotta tunnistan sinut.
Täällä kuollut poliisi. Sitä kutsun ongelmaksi.
Olemme varmoja, että Beaumont teki sen.
- Miksi niin luulet? - Hän ei ole paikalla.
Hän otti näköjään perheensä mukaan, ellei hän leikellyt heitäkin.
Hän tappoi sen lääkärin Bangorissa. Vastaanottovirkailija vahvisti sen.
Kuuntele, jos hän on menossa sinne paikkaan, -
olisi vitun mahtavaa, jos pysäyttäisit hänet.
Asia selvä.
Voi paska.
Jatkakaa matkaa.
CASTLE ROCK 40 KILOMETRIÄ
Teemme Thadin kanssa vain yhteistyötä. Niin kuin ennen vanhaan.
Kun se on ohi, jos ette ole suututtanut minua, -
saatan päästää teidät menemään.
Mutta ymmärrättehän, että kaikki riippuu siitä, millä tuulella olen.
Jos olen hyvällä tuulella, rauhallisella tuulella, -
kuka tietää, mihin asiat voivat johtaa?
Kun kaikki tämä on ohi saatan asettua näille main, -
ja toivon, että ajattelette minusta hyvää.
Pidän täällä olemisesta. Todellakin.
Täällä olisi todella mukava olla.
Unelmoi vain, runkkari.
Tämä ei ole unta, Beth.
Thad on velkaa minulle.
Ehkä hän tiesi, kuinka kirjoittaa ennen kuin ilmestyin, -
mutta opetin hänet kirjoittamaan sitä, mitä ihmiset haluavat lukea.
Ei ole järkeä kirjoittaa sellaista, mitä ihmiset eivät lue.
Sen takia Thad on minulle velkaa.
Joten lähdet minun ja lasteni perään.
Olet pelkuri.
Sinun on parempi olla sanomatta tuollaisia.
En minä halunnut tällaista ongelmaa.
Usko tai älä, pidän enemmän etelän ongelmista.
Tämä kirjoitusjuttu, minkä teemme, yritin tehdä sen itse.
Se oli valmistumassa hyvin.
Sitten minulle kehittyi tämä, -
ruumiillinen ongelma.
Olet varmaan huomannut.
Älä huolehdi. Voin pian paremmin.
Thad hoitaa minut kuntoon.
Hänen tarvitsee vain kirjoittaa tämä viimeinen tarina ja rokkaan jälleen.
Mutta hän saattaa voida pahoin, -
ja kun työskentelemme niin lähekkäin, -
hän saattaa saada tämän, mikä minulla on.
Se olisi sääli. En halua hänelle vahinkoja, en tosiaankaan.
Toivon, että se kääntyy toisenlaiseksi.
Mutta minusta tuntuu siltä, että toinen meistä luovuttaa.
Kun tullaan siihen pisteeseen on parempi, että se on hän enkä minä.
Voi luoja.
- Voi luoja, sinä todella olet... - Sinä häiritset rauhaani.
Häiritset minun rauhallista tunnettani.
Häiritset rauhallista tunnettani.
TODELLINEN PASKIAINEN
Voi luoja, Liz. Oletko kunnossa? Missä lapset ovat?
Täällä näin, kaveri.
Terve, Thad. Kuinka voit, vanha kaveri?
- Näytät vähän kalpealta. - Et sinäkään kovin hyvältä näytä.
Jos teen sen, mitä haluat minun tekevän, -
lupaa, ettet vahingoita heitä.
Jos teen, mitä haluat, -
jätätkö heidät rauhaan?
Jätän. Lupaan.
Saat sanani, etelän miehen sanan, -
jota ei helposti anneta.
- Anna heidät minulle. - Saat toisen.
Liz, olen pahoillani. Olen pahoillani tästä kaikesta.
- Menen hänen kanssaan yläkertaan. - Ei! Thad, et voi.
Meillä ei ole vaihtoehtoa.
Hän ei voi satuttaa minua, mutta sinua voi, jos annat hänelle siihen syyn.
Älä ajattele karkaamista, älä ajattele puhelinta...
Luulenpa, että olemme samalla aaltopituudella. Vai mitä, Thad?
Etkö näe, mitä tapahtuu? Katso häntä.
Hän ei halua apua kirjan kirjoittamisessa.
Hän haluaa vallata elämäsi. Etkö ymmärrä?
Tiedän, mitä hän haluaa.
Sitä emme molemmat tiedä, pelastaako tämä hänet.
En usko, että tämä pelastaa hänet. Luulen tämän olevan hänen loppunsa.
Tiedätkö miksi?
Koska en halua enää nähdä häntä.
On vain yksi keino selvittää, kuka on lopussa ja kuka ei.
Vai mitä, Thad?
- Oletko valmis? - Odotan vain sinua.
Aloitan sillä, että Machine varastaa poliisiauton.
Aivan.
- Anna minulle tupakka. - Luulin, että lopetit.
Niin tein.
Tällaisia tapauksia lukuun ottamatta.
Yhdessä työskentelyn aikojen kunniaksi.
Miksi et kokeilisi myös, George?
Sinun täytyy päästä jyvälle.
Pelkään, kaveri.
Tiedäthän, että ainoa keino tehdä se, -
on tehdä se.
Se tulee, Thad.
Se tulee helposti ja vaivattomasti.
Voin tehdä sen.
Sinun ei pitäisi pelleillä kanssani, kaveri.
Etkö tiedä, että tiedän, mitä ajattelet?
Lopeta se, Thad. Tai joudun viiltämään sinua.
Et aio viiltää minua, George. Et voi tehdä minulle mitään ja tiedät sen.
Mutta voin tehdä muille täällä oleville henkilöille jotain.
Voin tehdä todella pahaa jälkeä.
Istu alas, Thad. Tee siitä itsellesi helpompaa.
Istu alas ja sulje silmäsi.
Kokeile, jos voit vain -
ajelehtia pois.
Painu helvettiin.
Ne ovat tulleet hakemaan sinut, George.
Viemään sinut takaisin paholaisen luo.
Thad?
Istukaa tässä. Minun täytyy avata ovi.
En halunnut, että tästä tulee tällaista, kaveri.
Mielessäni oli jotain erinlaista.
Kyllä minulla oli.
Ne ovat tulleet kirjoittamaan lopun, George.
Onko se sinun loppusi vai minun?
Olitpa kömpelö, George.
Aion antaa sinulle viimeisen tilaisuuden, Thad.
Lopeta tämä, mitä sitten teetkään.
En tee mitään, kaveri.
Odotan vain, miten asiat muuttuvat.
Lopeta tämä, Thad. Lopeta tämä.
Olen pahoillani, George. En voi.
Etkä voi sinäkään.
Vai että loppu?
Katsotaan, mitä mieltä olet tästä lopusta, kaveri.
Ei!
Alan!
Kiirehdi!
- Mitä helvettiä täällä tapahtuu? - He ovat yläkerrassa.
- Ketkä? - Hän vei heidät yläkertaan.
- Missä Thad on? - Yläkerrassa, Starkin kanssa.
- Pysy paikallasi! - Hänellä on lapset yläkerrassa!
Liz, ei!
Odota! Odota tässä!
Liz.